Învățătoarea
Traducerea și adaptarea Richard Nasta @ FastSubtitles Team www.fastsubtitles.ro
Bună seara. E minunat să vă avem cu noi.
Guri, ce ne spui despre această săptămână?
O poză cu Hitler în pantaloni scurți a fost distribuită.
Această poză m-a făcut să râd ca un nebun.
Mi-am spus: dacă poza era eliberată la momentul potrivit,
"Al Doilea Război Mondial nu s-ar fi petrecut niciodată."
Oamenii i-ar fi spus: "Hitler, haide..."
Nira.
- Să invadăm Rusia. - Nici gând, prea rece.
Și tu, Orna?
Ai vorbit despre asta.
Un senator ia parte în audiența Dansez printre stele.
Alt lucru este despre o reclamă.
Când vor vota legea prostituției?
Drăguț.
Un fost prim-ministru părăsește apartamentul lui de lux.
Și ce? A mai plecat și din Lebanon, care sunt de aceiași mărime.
Sper că prietenul tău își plătește taxele, cu toți banii pe care i-a câștigat.
Ar trebui să știi despre bani!
Te deranjez?
Nu.
"Copii prin jur. Jucării prin jur.
- Nisipul..." - Nu, nu-i vorba de poezia mea.
E a unui copil de la grădiniță, numele lui e Yoav.
Tatăl lui îl crește, dar nu l-am întâlnit niciodată.
Bona lui îl aduce dimineața și vine după aia să-l ia.
Nu l-am observat deloc. Un copil care...
Ai un pix? Sunt bona lui Yoav.
Am o poezie.
"Hagar e destul de frumoasă.
Destul pentru mine.
Destul pentru mine!
Ploaia de aur năpustește asupra casei sale.
E cu adevărat soarele lui Dumnezeu."
Să mergem.
Poți auzi puterea cuvintelor?
Intensitatea dragostei?
Te derută cuvintele?
Și eu?
Sunt destul de frumoasă?
Destul pentru tine?
E trist ca un copil de cinci ani să scrie așa.
- Poate are nevoie de ajutor. - E doar o poezie.
Bună dimineața.
Ne este sete.
Einav vă v-a ajuta.
Ne este sete.
Să mergem, Yoav.
Haide.
Mai repede.
Haide!
Din nou.
Haide.
Mersi.
E cea mai istovitoare și ce-a mai ușoară muncă.
V-am spus despre poetul francez Andre Breton.
În fiecare seară înainte să meargă la somn, punea un afiș pe ușă:
"Nu deranjați, poetul muncește."
Am să citesc poezia ce-am scris-o.
"Hagar e destul de frumoasă.
Destul pentru mine.
Ploaia de aur năpustește asupra casei sale. E cu adevărat soarele lui Dumnezeu."
Să te auzim.
M-a copleșit cu căldură. Ploaia de aur.
- Cum te numești? - Nira.
Mulțumesc
Nu-s de acord. E științific, rece, conceptual.
Dacă-i o limită, nu-i frumusețe. E destulă frumusețe?
Dar destul pentru mine definește ploaia, soarele și Dumnezeu,
care sunt inepuizabile.
Trebuie să te uiți peste tot poemul.
Decât dacă destul pentru mine e o ironie sau o provocare.
Nu-i o provocare.
- Poate că provocare e prea mult... - E provocarea supremă.
Nira,
acest poem a fost scris de cineva care a văzut o grămadă de frumusețe.
Prea multă frumusețe, prea multă pasiune.
Foarte puțin e destul. E econom.
"Destul pentru mine!"
Pentru următoarea dată vă rog să scrieți despre viața de zi cu zi.
"Chiar și-o privire trufașă are un moment de început, " Nathan Alterman.
Echipa Maccabi sunt naziști!
Curve nenorocite!
Sper să muriți!
Să ardeți de vii!
Peluza 5 cere să ardeți!
Te urăsc, Maccabi!
Te urăsc din toată inima!
Peluza 11 este ghetoul!
O peluză de porci!
Bomba noastră vă v-a distruge
în ultimul meci din campionat!
Yoav!
Te comporți groaznic!
Asi!
Asi, du-te și te joacă.
Ridică-te. Haide, Yoav.
Hagar.
Cine-i Hagar?
- Cum îl cheamă pe tatăl tău? - Amnon.
- Cu ce se ocupă? - Deține un restaurant.
Mă iubește foarte mult.
Și numele mamei tale e Hagar?
- O iubești? - Mama mea e moartă.
Îmi pare rău, n-am știut.
Atunci cine-i Hagar?
Yoav, îmi pare rău că te-am pedepsit.
Iartă-mă.
Vino.
Să ne uităm la grădiniță noastră, unde ne jucăm zilnic, fie că ne place sau nu.
Furnică.
Nisip, fotbal.
Jocul, papucul, mingea.
Soarele.
Uită-te la el.
Simți ceva?
Nu.
Furnică.
Rău.
Violență.
Durere.
Yoav se comportă ciudat.
Mereu a fost așa.
Și poemul lui?
Hagar?
Scrie poeme de genul cam de două ori pe săptămână.
Cum se întâmplă asta?
Începe să umble din stânga-n dreapta de parcă-i drogat,
și atunci știu că spune: Am un poem.
Cât de tăcut ar fi, o ia razna dacă suntem întrerupți.
E nebun.
Despre ce scrie?
- Dacă nu-i prea personal... - Personal?
Scrie mult despre dragoste nereciprocă.
Ai crede că-i o femeie de 40 de ani.
Și unde sunt toate poemele sale?
Când am timp, le pun într-un dosar.
Tatăl lui are două restaurante și un bar. Foarte cunoscute.
O cină acolo e cât salariul tău și al meu la un loc.
Mama lui a fugit în Boston cu noul ei iubit.
Yoav mi-a spus că-i moartă.
A renunțat la custodie. Un divorț jegos.
E o desfrânată, e lesbiană, se droghează...
Caută pe Google, Divorțul lui Amnon Pollack.
După ce mama lui a plecat, fratele tatălui său, Aaron,
a citit poeme de consolare lui Yoav.
A avut o carte publicată acum ceva timp.
Ar vorbi cu mine despre teatru, pentru că sunt o actriță.
- Știai asta? - Nu.
Oricum, unchiul lui Yoav stătea acolo foarte timid.
- Miri, ai văzut... - Hai să fumăm afară.
"Ai văzut acel critic?"
Spunându-mi despre intrigile dintre jurnaliști.
Odată m-am prefăcut că-mi sun iubitul, s-a oprit să mai treacă pe acolo.
Îți place să faci asta?
Acum merg doar la audiții.
Am una în scurt timp. Stresant.
O țigară și-am plecat!
Poți să-l lași cu mine în timpul audiției.
Îl iau cu mine. E talismanul meu norocos.
Dovlecel, ia-ți geanta.
Cum a mers ieri?
A fost bine.
Nu spune nimănui, dar am citit unul din poemele lui Yoav.
La audiție?
"Hagar?"
Nu, o baladă ce-a scris-o luna trecută.
Le-a plăcut-o?
A fost doar o întâlnire cu directorul, dar...
L-am luat prin surprindere.
Dacă cer un monolog,
majoritatea vin cu Zach, Wallach, Levin, Brecht...
Le-am spus că-i poemul meu. Mi-a oferit un avantaj.
Dovlecel, ești plictisit?
Nu-i un copil ușor.
Drăguț, dar o pacoste.
Ai textul poemului?
Am să ți-l recit.
"Când matadorul își ridică pelerina roșie, balconul audienței pare că îngheață.
Când taurul se grăbește să iasă, mulțimea îngheață.
Și eu am fost în mulțime
și când taurul a fost gata să împungă și matadorul să ridice pelerina
M-am întors acasă.
Și m-am gândit:
De ce zboară gândurile atât de departe?"
- Nu-i copilăresc. - Chiar deloc.
- Ți-a plăcut, dragule? - Nu.
- Mersi. - Cu plăcere.
Pot să copiez poemul înainte să mergi?
Ia-l, îl am pe calculator.
M-am uitat în jur și-am venit cu poemul ăsta.
"Când matadorul își ridică pelerina roșie, balconul audienței pare că îngheață.
Când taurul se grăbește să iasă, mulțimea îngheață.
Și eu am fost în mulțime
și când taurul a fost gata să împungă și matadorul să ridice pelerina
M-am întors acasă și m-am gândit:
De ce zboară gândurile atât de departe?"
Urăsc indiferentă față de omorârea animalelor doar de dragul amuzamentului.
Poezia minunată are un punct de vedere foarte moral.
Și unde-i al tău? Plus că...
Mi-a plăcut începutul, când taurul împungea,
ai creat o anticipare, care a dus la o constatare.
- Și-ai evadat. - Plus că, sarcina a fost
viața de zi cu zi, nu corida.
Plus că nu mai sunt coride.
Au fost interzise. Sunt doar în capul tău.
Prostii. Am fost la o coridă în Madrid anul trecut.
Cinci tauri morți în două ore.
Plus că, mi-a plăcut poemul.
- Și mie. - E frumos.
"Corida.
"Când matadorul își ridică pelerina roșie, balconul audienței pare că îngheață.
Când taurul se grăbește să iasă, mulțimea îngheață."
- Ești complice la crimă. - Crimă?!
Nira.
Sunt mândru de tine.
Mi-ai ignorat sarcina.
Ca poetul, taurul nu se supune niciodată.
Continuă să lupte până la moarte.
Din ce punct de vedere se uită poetul la această lume?
Omul din poem ești tu?
Yoav, înțelegi ce-ți spun?
Copii, cine vrea să fie Judah Maccabee?
Eu!
Pe cine să alegem?
Yoav Pollack, tu vei fi Judah Maccabee.
El e Judah Maccabee.
Curajos, îndrăzneț și zelos.
Talia, tu ești soția lui.
- Ești fericit cu Talia? - Da.
Aviram, tu vei fi Mattathias, ce-a strigat: "Sub steagul lui Dumnezeu."
Yael, tu ești soția lui, mama lui Maccabee.
Mângâie-ți fiul Yoav pe cap.
Ron, Sean Loraine, Doron, Nadav, sunteți frații lui Judah.
Gili, Efrat și Melissa, sunteți poporul lui Israel.
Asi, tu ești Eleazar care a fost zdrobit de un elefant.
Și eu, voi fi Antiochus.
Răul Antiochus, ce-a încercat să-și împrăștie cultura pe pământul Israelului.
Poate ca Asi să fie Judah Macabee cu mine?
Vreau să fie fericit.
Tatăl lui a ratat un penalty și-a fost batjocorit în ziare.
Bine.
Yoav.
Curtea din perspectiva unui adult.
Curtea din perspectiva unei pisici.
Te gândești la asta?
Pot să merg acum la somn?
"Repede-i leul, și portocaliu.
Voi avea timp să-l descriu.
Dimineață când mă voi întoarce să-l găsesc,
războinicul învins, nu l-am putut vedea.
Încă-i...
Încă-i acolo zăbovind?
Nerăbdător, căutând răzbunare.
Ochi pentru ochi.
Moarte pentru moarte."
Ce-a fost cu acest poem?
Despre ce-a fost?
Scuze c-am întârziat.
- Miri, avem o problemă? - Unde-i Yoav?
Pierdem poeme.
S-a întâmplat. Am dat de el, dar am auzit finalul.
"Nerăbdător, căutând răzbunare.
Ochi pentru ochi. Moarte pentru moarte."
Sunt sigură că se petrece și noaptea.
O femeie tânără ca tine trebuie să știe acele momente înainte să adoarmă,
atât de întunecate și pline de dorințe.
Atâtea poeme pot fi scrise atunci.
Nira, te iubesc.
Imaginează-ți ce altceva mai ascunde.
Ai o inimă mare.
Iepurașule, ce ascunzi în căpșor?
Dacă voi avea copii, sper să aibă o învățătoare ca tine.
Sper să fiu o actriță bună pe cum ești tu învățătoare.
Cum a fost ziua ta? Ai scris un poem?
- Ai copii - Doi.
- Mici? Mari? - Mari.
Capul aplecat spre stânga de Aaron Pollack
Scuză-mă.
- Da? - Aaron Pollack e aici?
Aaron!
Sunt Nira. Am vorbit la telefon.
Am grijă de Yoav Pollack, nepotul dvs.
Un moment.
Spune-mi despre tine. Nu știu nicio învățătoare.
Nu-s multe de spus.
Învățătoare suplinitoare 5 ani. Învățătoare cu normă întreagă 15 ani.
Doi copii. Un fiu în armată, o fiică la liceu.
- Căsătorită? - Da.
Cu un învățător?
Nu. Cu un inginer într-o agenție guvernamentală.
Va avea o pensie bună.
E problematic aici pentru că ziarele încep să dispară.
Nu că mi-ar păsa.
Ești căsătorit?
Divorțat. De 20 de ani.
În căutare.
Am să trec la subiect.
Sunt aici în numele nepotului tău Yoav.
Cu toate că nu știe că sunt aici.
Numele bonei sale e Miri, actrița,
mi-a spus că i-ai arătat lui Yoav lumea cuvintelor.
Vinovat.
Când mă uit în jur,
la copiii de 5 ani, realizez cât de greu e să fii un poet în această lume.
Fiind un poet în lumea noastră e opusul naturii din această lume.
Găsindu-l pe Yoav nu-i doar o mare bucurie. E o chemare.
Când are un poem de spus, zice: "Am o poezie, "
dar unele sunt neauzite.
Ce se va întâmpla când va crește? Păr facial, coșuri...
Dacă era după mine, aș încerca să-i caut un editor acum.
Am vrut să-i cer tatălui său să mă lase să-i supraveghez cariera,
dar am realizat că tatăl lui e ocupat, și că-i un om al mâncării nu al cuvintelor.
Nu-s genul de persoană care-și baga nasul.
Doar că bona sa, Miri, mi-a spus toate astea.
Dar Miri e o figură problematică pentru Yoav.
Nu doar că-i slabă ca și actriță...
Dar trebuie să spun că Miri a folosit poemele lui Yoav
pentru audițiile ei, pretinzând că ea-i autoarea.
O hoață!
"În această seară citim poezii,
dar lumea nu citește poezii în această seară,
nici în alte seri.
Nici în cele mai frumoase seri.
Lumea nu va citi niciodată cel mai frumos poem,
chiar dacă i-am implora, nu ar fi de acord."
Mei Wieseltier.
Pauza mea s-a terminat.
Aș putea avea probleme.
Am să vorbesc diseară cu fratele meu.
Mulțumesc c-ai venit.
Nu pot dormi.
Nici eu.
A sunat Omer.
Va deveni ofițer.
Spune că vrea să dea o petrecere aici pentru plutonul lui.
Va veni și comandatul lui. Trebuie să-i facem pe plac.
- Să-i facem pe plac? - Da.
Înrolându-se încă un an e o pierdere de timp. I-am spus.
De ce să stai acolo cu abilitățile lui? Nu crezi?
Nu văd care-i rostul.
Astăzi, armata e pentru cretini și săraci.
Ai terminat?
Când Noga va merge în armată, nu mai trebuie să ne blocăm.
Așteaptă.
Un moment.
Am un poem.
Te ascult.
"Prin urmare, a vorbit cu mine înțeleptul Ching Chang:
Sunt unii ce spun că dragostea este obținută prin aur.
Sunt unii ce spun că dragostea este obținută prin sacrificiu.
Sunt unii ce spun că dragostea este obținută cu forța.
Dar el știe că dragostea nu-i nimic decât vântul.
Pentru toate vânturile ce bat în viața unui om
sunt aruncate direct în inimă, fără idee.
Fără idee, totul este pierdut.
Fără idee, marea-i albastră.
Fără idee, cerul este negru.
Fără idee, nu poți trece munții.
Aceiași rafală de vânt care-i dragostea trece prin tine, fără idee.
Ca să-ți poți iubi criminalul mamei tale.
Așa a vorbit înțeleptul Ching Chang cu mine când am discutat despre dragoste."
Haide, ești plin de nisip.
Intră.
Mi-a plăcut poemul de noaptea trecută.
Pot să-ți citesc ceva?
Un mic poem ce l-am scris eu.
"Uită-te la ea. Îmbrăcată, goală în fața mulțimii înghețate.
Fără rușine.
Uitându-te în ochii ce nu se uită, este ușor.
Vrea să scrie cu un stilou ce-i un cuțit, ce-i o torță.
Nu i-a plăcut melodia de dragoste ce-a visat-o, a spus.
Și ei?
Ei rămân tăcuți."
Voi fi scurt.
Soldații știu că nu-s un om al cuvintelor.
Baftă lui Omer.
Un luptător excelent care va fi un ofițer iscusit.
Trebuie să recunosc ca meritele merg părinților lui
că l-au făcut soldat, o ființă umană și-un bărbat.
- Bună. - Sunt comandantul fiului dvs.
- Ar trebui să fiți mândri. - Mulțumim.
Uimitor.
- Încântat. - Asemenea.
- Baftă. - Mersi.
Aveți o oră.
Distrați-vă, nu fiți prea sălbatici.
Să bem în cinstea lui Omer și să-i urăm mult noroc.
Noroc!
Omer?
- Sunt Nira, cum ești? - Bine.
O învățătoare are voie să-și sune elevii.
Da.
Mergeți pe scări în camera VIP.
Mulțumesc.
Pot să-ți ofer o băutură?
Mulțumesc.
Coniac, brandy, whiskey?
- Whiskey - Ballantine?
Johnnie Walker roșu, negru, verde sau galben?
Glenfiddick? Jim Beam? Eu beau Jim Beam.
Și eu, mersi.
- Două cuburi de gheață? - Nu, sec te rog.
Timpul meu e limitat. Îmi pare rău că nu ți-am răspuns.
Mersi c-ai venit.
Vorbește.
Aaron cred că ți-a spus deja.
- Care Aaron? - Fratele tău, poetul.
Cum e?
N-am mai auzit de el de luni de zile.
Mi-a promis că te sună.
Ascult.
Am venit să-ți spun despre fiul tău, Yoav.
Copilul poet.
Am vrut să vorbim despre Yoav.
E aproape de talentat ca Mozart, care la patru ani, conform biografiei sale,
putea să mănânce bomboane și să zumzăie notele pentru o întreagă orchestră.
Dar Mozart a fost crescut de regi ce-l umpleau cu bomboane,
și Yoav nu are pe nimeni.
E un poet într-o eră ce urăsc poeții.
Cine-l va proteja pe Yoav?
Chiar și bona lui, Miri, se uită la el de parcă ar fi un pitic la televizor
și-i folosește poemele, pretinzând că-i autorul lor.
Tu, dle, sunteți un om ocupat. Mama lui locuiește departe...
Voi fi scurt. În 30 de minute în acest loc va fi un haos.
Practic, poeziile fiului meu nu mă interesează.
Nu mă deranjează că se distrează, dar nu-i voi încuraja tendința.
Sunt un tată bun. Îmi iubesc fiul.
Și vreau să aibă o viață normală.
I-ai văzut unchiul,
un om de 50 de ani corectând ortografic niște copii de 25 de ani
promovați ca jurnaliști pentru că nimeni nu vrea să scrie pentru un ziar,
și cine primește 300 de șhekeli pentru un articol.
Nu suport oamenii avari, ratații, lichelele, plângăcioșii,
oamenii orbi ce nu pot vedea unde se îndreaptă lumea.
Sau pot vedea dar închid ochii.
Dar nu-mi plac oamenii ce fură de la mine.
Bună seara, Miri, sunt Amnon Pollack.
Am vrut să te anunț că ești concediată pentru furt.
Acum sunt furios.
Vom vorbi despre plata mâine când mă voi calma.
Poți să mă ajuți cu băiatul câteva zile?
Cu mare drag.
Această carte e scrisă de poetul Eytan Nachmias Glassa:
Eu sunt Simon Nachmias, și-am scris când aveam 17 ani.
Și numele meu de fată a fost Nachmias.
Citește cu voce tare.
"Poetul național al așkenazilor,
Chaim Nachman Bialik,
ne-a urât, negrii, șefarzii,
cei din partea de est.
Și cu reverență și glorie,
acest om sensibil a fost pus la pământ.
Ce pot face, pentru că-i iubesc poeziile?
Inima-mi arde cu vorbele lui, dar nu iartă.
Ia-mă sub aripa ta, fiu de curvă.
Cunoști poetul Chaim Nachman Bialik?
"Pentru că Dumnezeu a cerut distrugerea și ridicarea împreună.
Soarele a răsărit.
Înflorirea lui.
Și criminalul a ucis."
Exact, ăla-i Bialik.
Cuvântul curvă, înseamnă prostituată.
O târfă.
Ca în melodia lui Asi.
"Echipa Maccabi sunt naziști, curve nenorocite,
sper să ardeți de vii."
Și așkenazii albi împotriva șefarzilor negri din partea de est,
din poemul lui Nachmias, îi înțelegi?
Nu.
Tu ești un așkenaz.
La fel și tatăl tău.
Asi și tatăl lui, Yossi, sunt șefarzi.
Einav, asistenta mea, și ea-i la fel, cred.
Soțul meu e așkenaz, dar eu sunt șefardă.
Părinții mei erau săraci.
Singurele cărți ce le aveam erau cele de rugăciune.
Am descoperit poezia mai târziu.
Doar acum cinci ani.
Când a murit mama mea.
La fel ca mama mea.
- Când a murit mama ta? - Seara.
Căutam un poem pentru piatra de mormânt al mamei mele
dar n-am putut găsi, pentru că n-am știut-o atât de bine, înțelegi?
Da.
Am ajuns să aleg un poem trist, ca și ea.
Și mama mea era tristă.
Odată a plâns în fața mea înainte să moară.
Și femeia ce înoată, e așkenazi sau neagră?
- Ce crezi? - Așkenazi.
Și bărbatul în pantaloni scurți?
Așkenazi?
Și copilul lui, șefard?
Și cel ce se apropie?
Scuză-mă!
Două înghețate te rog.
Ți-ai satisfăcut curiozitatea?
Mersi că m-ai lăsat în acest loc secret.
Nu există niciun secret.
Poezia este creată în minte, doar dacă-i acolo.
Îmi place geamul cel mai mult.
Soția mea a moștenit acest studio.
Apă? Nu am nimic decât apă.
Dacă aș avea bani, aș pleca într-o excursie lungă.
Deocamdată, voi încerca să salvez bani pentru apartament.
- Soțul tău este bogat? - Nu.
Dar ne descurcăm.
Soția mea e bogată.
Mi-am spus: voi scrie poezii și ea mă va susține.
Și-am rămas cu ea.
Tu ești un poet, Nira.
Săptămâna următoare e o prezentare pentru poeții tineri.
Cei mai cunoscuți editori și poeți vor fi acolo.
Cunosc pe unul dintre organizatori.
Am sugerat să citești niște poeme.
Foarte generos din partea ta.
Apoi vom merge la Albert. Ai auzit de acel loc?
Poeții și editorii stau acolo, bând, vorbind, dacă muzica nu-i prea tare.
Vei fi invidiată.
Nira.
"Când se întunecă, stau în sufrageria cea mare
care în ciuda mărimii ei sunt doar eu, singură.
Familia umblă pe vârfuri în camere adiacente.
Când gândurile-mi pot fi citite, gândurile mele sunt citite în mintea mea
și o scânteie de fericire apare. Un nou poem."
În prima noastră sesiune, nu te-am observat.
A durat ceva timp să văd dincolo de banalitate.
Apoi ai citit poemul tău despre Hagar.
Când ai terminat, m-am gândit:
Un poet și-o lesbiană.
Dorința pentru altă femeie.
Ploaia de aur năpustește asupra casei sale.
Destul pentru mine!
Dacă ți-ar plăcea, o putem aduce pe Hagar aici.
Putem să ne gândim la ea împreună.
E posibil.
Vom face loc pentru ea.
O vom mânca aici, să nu ne vadă copiii.
În trei zile vom merge într-un loc unde oamenii stau pe scenă și recită poezii.
Majoritatea sunt mediocrii.
Recită Hagar din memorie.
"Hagar e destul de frumoasă.
Destul pentru mine.
Ploaia de aur năpustește asupra casei sale.
E cu adevărat soarele lui Dumnezeu."
Dar spune-o mai cu suflet.
Au nevoie să pui suflet, să creadă că vine din suflet.
Până marți vom recita Hagar, Corida, și Înțeleptul Ching Chang.
"Poezia."
"Poezia trebuie să vorbească.
Stând pe margine și vorbind limba oamenilor ca ei s-o înțeleagă.
Poezia trebuie să danseze și să chițăie limba șoarecelui
ce locuiește sub scenă...
și se teme de tandrețea dansului sălbatic.
Nu-i poezia mea, desigur. Persoana ce-a scris-o e moartă.
După recitare, vei primi întrebări din public.
Gândește-te ce vei răspunde la întrebările gen...
Cine-i Hagar?
Ce știi despre dragoste?
Am să mă străduiesc.
"Hagar e destul de frumoasă.
Destul pentru mine.
Ploaia de aur năpustește asupra casei sale.
E cu adevărat soarele lui Dumnezeu."
Sper să reciți așa diseară.
Stimate poet, sunt complet mișcat.
Aș vrea să întreb, trecând direct la subiect, cine-i Hagar?
Te gândești la Hagar înainte să înceapă poezia.
Alte întrebări? Da, doamnă.
Vreau să vă întreb, ce știți despre dragoste?
Nimic.
Bun răspuns.
Minunat, dragule.
"Un apus devreme.
Un om gol în patul meu.
Înafara orașului Tel Aviv, răcnind, agitat, tremurând.
Făcând orașul bucăți.
Prin vasta privire, o scânteie apare
una neînsemnată, cu o viteză monstruoasă,
tăind cerul în bucăți geometrice, împrăștiind bucăți de lumină arzătoare.
Zona strălucește, bombardată de forțele constructive ale răsăritului.
De-a distruge! De-a sfărâma! De-a zdrobi!
În camera mea din cea mai înaltă cameră,
eu și omul meu împărtășim dragostea noastră.
Vine spre mine ca un vânt între așternuturi.
Pescăruși roșii, zburând deasupra patului meu,
dând din aripi, fericiți.
Noi cu ei:
Distrugem orașul.
Una din prietenii noștri, o scriitoare, a spus: "Dacă nimeni nu cumpără poezii
și guvernului nu-i pasă, înseamnă că urăsc cultura,
apoi tu, poetule, nu ai nicio șansă.
Predă-te, adaptează-te, dispari.
Fără lacrimi, fără suspine, trăiește sfârșitul lumii."
Fascismul s-a născut aici, în pofida ideilor poeților.
Nu l-au împușcat pe Lorca degeaba.
În aceste timpuri obscure, orice poet e un miracol.
Aici este...
Yoav al meu.
Nira Blum.
Yoav Pollack, poetul.
Eu sunt Nira, învățătoarea lui.
Hagar.
"Hagar e destul de frumoasă.
Destul pentru mine.
Ploaia de aur năpustește asupra casei sale.
E cu adevărat soarele lui Dumnezeu."
Cine-i Hagar?
Copilul e un romantic?
Nu-ți este rușine să exploatezi un asemenea copil sensibil?
Corida.
"Când matadorul își ridică pelerina roșie...
Yoav, spune-mi mie și eu voi recita.
"Când matadorul își ridică pelerina roșie...
"Când matadorul își ridică pelerina roșie..."
Balconul audienței pare că îngheață.
"Balconul audienței pare că îngheață."
Când taurul se grăbește să iasă..."
"Când taurul se grăbește să iasă..."
E pentru sărbătoarea mea!
Care-i codul?
Doi, cinci, opt, zero, și deschide.
Distrugând orașul!
A fost cel mai frumos poem de dragoste ce l-am auzit.
Chiar crezi asta?
Da. Copilul știe ce-i frumusețea.
Îi datorezi o scuză.
Să dansăm?
Amnon aici, tatăl lui Yoav.
Ciudat, profesorul tău de poezie, mi-a spus totul.
Ești o femeie bolnavă. Mă gândesc să implic poliția.
Nu-l vei mai vedea niciodată pe Yoav. Dacă o faci, te distrug!
Bună dimineața.
- Ai mâncat? - Da, am avut o aniversare dublă.
Aloni, șeful departamentului, pleacă într-un proiect în Ierusalim.
Îți pun o farfurie imediat.
Și Meir are prima lui nepoată.
Cine-l înlocuiește pe Aloni?
Meir îl va înlocui pe Aloni.
Știu la ce te gândești.
De ce Meir și nu eu?
Sunt un inginer mai bun decât el plus mulți alții.
Cum sunt copiii?
Copiii noștri?
Nu înțeleg.
Cum e Omer și Noga?
N-am mai vorbit cu ei așa mult în ultima perioadă.
Omer e un ofițer?
Noga în liceu cu noul ei iubit?
Nu-i băiatul ce-a dormit aici?
Ba da.
Fie ca lucrurile sunt bune sau nu între noi, ne avem unul pe celălalt.
- Chiar vorbești serios? - Da.
Te iubesc.
Yoav!
Vino aici.
Vino repede, Yoav.
Deschide ușa pe interior.
Yoav, deschide ușa.
Yoav, trage într-o parte.
Mi-ai lipsit.
Ați sunat la Ministerul de Interne din Eilat.
Pentru vize, apasă tasta 1.
Pentru buletine și pașapoarte, apasă tasta 2.
Pentru permise...
Cu ce vă pot ajuta?
Eu și nepotul meu suntem în drum spre Sinai.
Totul e rezervat, dar și-a pierdut pașaportul.
Puteți emite un nou pașaport?
- Câți ani are nepotul dvs? - Cinci.
Prezența părinților este obligatorie.
Părinții lui sunt în altă țară. Eu sunt mătușa lui.
Avem nevoie de aprobarea părinților. Pot să trimită prin fax cererea.
Mulțumesc.
Am rezervat o cameră pentru mine și fiul meu.
- Numele? - Miri Ratok.
Uite.
Am un poem.
"Între două vieți,
de-a lungul vieții,
în timpul vieții,
un moment ciudat apare
când înveți să te depărtezi de ce-ai văzut înainte.
Pentru că nu mai există acel lucru pentru tine.
Pentru că trebuie să uiți.
Momentul petrecerii este un moment al morții.
Petrecând vine ca o noapte de iarnă într-o vară arzătoare.
Fără îndoială pune la pământ
marea banalitate
ca un verișor îndepărtat, mort,
sau ceva de genul.
Petrecerea nu-i obișnuită.
Are șarmul ei și are
atingerea mândriei.
Petrecerea."
Du-te fă un duș, ești plin de nisip.
Yoav?
- Yoav. - Da?
- Ai închis ușa? - Da.
- Intenționat? - Da.
Deschide-o, te rog.
Deschide, Yoav.
Deschide pentru mine, tot ce fac e pentru tine.
Vom pleca de aici...
Voi avea grijă de tine. Nu-ți face griji.
Lumea te va șterge, Yoav.
Nu există loc în lume pentru oamenii ca tine.
În doi ani nu va mai fi nimic de tine.
Vei deveni o umbră.
Scuză-mă.
Învățătoarea mea, m-a răpit.
Salvați-mă.
Yoav.
Dacă vrei să fii salvat, telefonul meu e în geantă.
Sună la 100.
100, adică 1-0-0.
1-0-0.
Poliția. Sunt Oren, cum vă pot ajuta.
Bună, numele meu e Yoav Pollack.
Învățătoarea mea, Nira, m-a răpit.
E înarmată?
Nu, e la duș.
Unde ești?
Yoav, mă auzi?
Nu te aud. Poți vorbi mai tare?
Nu răspunde.
E puștiul Pollack, dar nu răspunde.
Yoav, sunt aici să te ajut.
Yoav, spune-mi că ești bine!
Sunt ofițerul Oren Aloni.
Vreau să te ajut, spune-mi unde ești.
Văd doi copaci și o pasăre.
Spune-le că ești la hotelul Edom din Eliat,
și nu-s înarmată.
Sunt la hotelul Edom din Eliat.
Camera 455.
În camera 455.
Și nu e înarmată.
Rezistă, copile. Venim.
Mi-au spus să rezist, sunt pe drum să mă salveze.
Te rog lasă-mă afară.
Vreau să fiu îmbrăcată înainte să ajungă poliția aici.
Vino, Yoav dragule, mămica-i pe drum.
Yoav, spune-le că nu ți-am făcut nimic.
- Te rog, Yoav! - Scoate-l de aici.
În cinci minute vom dansa cu toții!
Cei ce vor să danseze, în piscină!
Traducerea și adaptarea Richard Nasta @ FastSubtitles Team www.fastsubtitles.ro